![](https://eprehledne.cz/wp-content/uploads/2024/07/bagr.jpg)
Mnozí to možná dosud ani nepostřehli, ale pořádky na pracovním trhu v České republice se velmi rychle mění. Pokud by se dalo mluvit o nějakém trendu, potom je to takový, že se ustupuje od požadavku na vysokoškolské vzdělání, které se hodně zprofanovalo a mnohdy je víceméně bezcenné, a naopak se klade důraz na skutečné schopnosti, respektive ochotu dělat věci, po kterých je poptávka.
Vzdělání už není důležité
Je sice hezké studovat do třiceti let školu s humanitním zaměřením nebo v podstatě jakoukoliv soukromou školu, které spojuje nevalná kvalita, jenže potom tito lidé obvykle zjistí, že jsou na naprostém chvostu platového žebříčku. Pokud dnes někdo studuje například novinařinu nebo marketingovou komunikaci, dělá velkou chybu, jelikož základy těchto oborů se nejlépe naučí v samotné praxi. Zároveň platové ohodnocení těchto pozic neospravedlňuje potřebnou investici do studia.
Pakliže jste vsadili vše na tuto kartu a chcete být třeba marketingovým specialistou, je třeba počítat s tím, že pakliže za sebou nenecháte stovku dalších kolegů stejného zaměření, můžete se s nějakou slušnou mzdou rozloučit. Ta nástupní bude někde kolem 35 tisíc korun v lepším případě a kdovíjaký posun už potom nečekejte.
Možná tak paradoxně dojedete na radu, která frčela v minulých letech, a to aby lidé chodili studovat a nekončili v učňovských oborech. To ovšem na trhu vytvořilo obrovskou nerovnováhu, a kdo se naopak něčím vyučil, může si dnes gratulovat. Řemeslníci, truhláři, instalatéři, ale třeba i obyčejní zedníci jsou dnes vyvažováno doslova zlatem.
![](https://eprehledne.cz/wp-content/uploads/2024/07/instalater-800x534.jpg)
Kdo si opravdu vydělá
“Dělám obyčejné řemeslo, teď už dokonce jen pět hodin denně, a vydělám si za měsíc 150 tisíc korun. Každoročně navyšuji ceny a lidé to stále ochotně platí, tak proč bych to nedělal dál. Stejně mám zakázek na čtyři měsíce dopředu a některé odmítám,” říká třicátník Richard z Brna.
Zajímavé jsou i další pracovní činnosti, kde často nepotřebujete ani učňák, ale stačí vám naučit se dobře určitou rutinní činnost. “Živím se jako bagrista a rozhodně si nemůžu stěžovat. Pět let jsem dělal pro firmu, a pak jsem si našetřil na vlastní bagr. Splatil jsem ho za rok a teď už vydělávám 300 tisíc korun čistého měsíčně. Přijde mi to jako slušné peníze,” uvedl pan pětadvacetiletý Miloš z Jablonce nad Nisou. “Lidi jsou dneska schopní platit úplný nesmysl, jen abych dělal u nich. Tak toho zkrátka využijete.“
Čtěte také: Pracujete na zkrácený úvazek? V důchodu se připravte na nejhorší
Sám se podivuje nad tím, jak moc se mu daří a že má srovnatelný, ne-li vyšší finanční ohodnocení než ředitelé společností s tisícovkou zaměstnanců. Mnozí se přitom na lidi, kteří dělají rukama, dívají spatra, aniž by si uvědomovali, že právě oni jsou těmi, koho společnost ohodnocuje více než je samé.
Foto: Shutterstock